Frøken Bai, jeg tror, vi kan finde mad lidt længere fremme.
Lad os se efter.
- Jeg vil gerne bede om en skål nudler. - Èn skål?
Til alle dem?
Frøken, jeg vil tilbage til Stenbyen.
Vi skal hen til en ny skole. Vi skal ikke tilbage.
Frem med hænderne.
Uanset, hvad der er sket før, må vi se fremad.
Vi er de tapreste og stærkeste.
Vi vil altid holde sammen. Vi er en familie. Forstår I det?
Vi forstår.
Nu skal I få noget mad. Tør jeres øjne.
Se, det er en grisebasse!
- Her er jeres nudler. - Tak.
- Rolig nu. - Tjener...
Ja! Vil I betale? Det bliver en tier...
Det her er et røveri!
Der er røvere derinde. Løb!
Gør nu, som jeg siger. Læg alle jeres penge på bordet.
Nu! Ellers bruger vi vores sværd.
I betaler enten med penge eller med blod!
Rør jer ikke!
R-røveri.
For pokker!
- R-røveri! - Slap dog af!
Det er frokosttid. Folk prøver at spise deres mad.
Det er tarveligt at røve os nu. Jeg fordøjer stadig min mad.
Jeg tænker på mit helbred. Når jeg har spist, vil jeg sove.
Jeg hader at blive forstyrret. Kan I ikke agere lidt mere professionelt?
I kan komme tilbage i aften og "r-røve".
Nu skal jeg give jer røveri!
Forsvind herfra!
I vækkede mig, mens jeg fordøjede min mad!
Kun amatører begår røveri om dagen.
Kom tilbage i aften!
Nu har jeg det meget bedre.
Ned med jer!
Du brækker vores arme! Skån os!
Slemme dreng!
Behold resten.
Grisebassen er fantastisk!
For nudlerne.
- Helt... - Helt? Hvem?
Tak, fordi De hjalp os.
Piger er sådan fremme i skoene nu om stunder.
Mantou, han er ikke nogen grisebasse. Han er abekongen.
I 1914 var Kina splittet. Krigsherrer kæmpede mod hinanden.
Den værste af dem alle var Cao Ying.
Caos hær spredte skræk. Erobrede områder forvandledes til et helvede.
Folk flygtede fra den uudholdelige skæbne og mistede alle ejendele.
PUCHENG
Sheriffen er tilbage.
Hr. Yang!
Sherif!
- Sheriffen er tilbage! - Far!
- Nu spiser vi. - Jeg er skrupsulten.
Jeg har noget vigtigt at sige. Cao Yings hær har taget Stenbyen.
På grund af krisen er vores tropper blevet flyttet til fronten.
Pucheng vil ligge ubeskyttet tilbage. De satser på, at vi kan beskytte byen.
Hæren er draget i krig.
Vi opretholder orden. Det er intet problem.
Sheriffen vil lede os.-Ikke sandt?
- Nu spiser vi. - Tak, sherif.
Det vrimler med flygtninge ved porten. De bliver ikke lukket ind.
Der er optræk til ballade.
Flyt jer, alle sammen!
Lad være med at skubbe!
Flyt jer! Ikke mase.
- Der er ikke plads til dem her. - Rolig nu.
- Vi er flygtet fra Stenbyen. - Caos hær tog vores huse.
Vi har ingen steder at bo. Vil I ikke nok lukke os ind!
Vi bønfalder jer!
Hør efter.
Kan I virkelig holde ud at se på, at flygtningene sulter?
Mange af jer er ikke fra Pucheng. I kom hertil under hungersnøden.
Vi tog imod jer, og nu lever vi side om side.
Lige præcis. Hvis det var os, der stod i denne situation, -
- ville vi så ikke ønske, at der var et sted at bo?
Vi gør, som sheriffen siger og hjælper dem så godt, vi kan.
- Hvad siger I? - Ja.
- Jeg skaffer brød. - Vi vil også hjælpe til.
- Nogen kan bo hjemme hos mig. - Godt!
Vi vil hjælpe så godt, vi kan.
Kusine?
Kusine! Hvad er der sket?
- Fætter... - Lad mig tage hende.
Caos soldater stormede skolen, -
-og dræbte både lærere og elever.
Cao Shaolun brød sig ikke om, at vi studerede.
Jeg så Cao Shaolun dræbe folk. Han var som en dæmon.
Så jeg flygtede fra Stenbyen med eleverne.
Frøken Bai, I kan bo her.
Vi underkaster os aldrig.
I er i sikkerhed her.
Så længe du er i Pucheng, er der intet at frygte. Jeg tager hånd om dig.
Undersøg, hvad der sker.
Stop! Hvad er jeres ærinde her?
- Vil I tage livet af jer selv? - Er du døv?
De bad jer standse, men I red ind i folkemængden. Hvad har I gang i?
Byens rigeste mand, hr. Liu, har inviteret os. Så flyt dig!
I ligner banditter.
Alle, der kommer til Pucheng, skal indskrives.
Du kan ikke tvinge mig. Du er bare sherif.
Jeg er Wang Weihu! Jeg skal vise, hvad jeg er i stand til.
- Mænd, den her klarer jeg selv. - Okay.
- Det kast hedder "æd hundelort". - Var det alt?
- Er du okay? - Selvfølgelig. Tag ham!
Stop!
Hr. Liu...
Du misforstår, Kenan. Forvær ikke problemet.
Jeg har hyret dem til at beskytte os.
Hæren har jo ladt os i stikken.
Du er vel klar over, at Cao Yings tropper kan være her når som helst?
Havde hr. Lui ikke hyret dem, hvem skal så beskytte os?
- Et par vagter? - Hvad kan de udrette?
Hr. Yang, hvorfor har hæren ladt os i stikken?
Bryder der kampe ud i morgen?
Hør efter!
Hæren er bare blevet flyttet til fronten. Den har ikke ladt os i stikken.
I skal ikke bekymre jer.
Abekongen!
Taiping!
Taiping...
Hvor mange gange har jeg bedt dig om at vække mig? Vi har talt om det her.
Du ved, at jeg elsker at sove. Skal jeg falde ned og dø?
Næste gang får du ingen foder!
Okay. Træk jer tilbage.
Naturligvis! - Mænd, gør, som hr. Liu siger.
Abekonge! Abekonge!
Abekonge!
Ti så stille!
Kom så.
- Jeg vil have klippet mit skæg. - Slå dig ned.
Jeg ordner det med det samme.
- Hvordan vil du have det? - Hvem er du? Jeg kender dig ikke.
Jeg er byens sherif.
Cykelstyr, kort klippet, gedebukkeskæg...?
- Hvordan vil du have det? - Bare klip. Jeg ser alligevel godt ud.
Frøken Bai siger, at du reddede dem. Hvad er dit ærinde i Pucheng?
Jeg valgte ikke at tage hertil. Jeg følger bare Taiping.
- Taiping? - Min hest.
- Hvilken stil bliver det? - Jeg har ikke besluttet mig endnu.
- Hvad laver du? - Det vil jeg også gerne vide.
Jeg har intet for. Hverken i dag eller i morgen.
Kan du ikke koncentrere dig om skægget?
En vandringsmand på gennemrejse?
- Hvornår rejser du videre? - Spørg Taiping.
Har du besluttet dig?
- Ikke endnu. - Måske cykelstyr?
- Vil jeg se godt ud? - Du vil se vellysten ud.
Som et dårligt menneske.
Hvordan ved du, hvem der er god eller dårlig?
Dårlige mennesker savner moral.
- Tror du ikke på retfærdighed? - Jo.
Men det er ikke nok at tro. Den må opretholdes.
Ellers findes der ikke retfærdighed.
- Jeg kender stadig ikke dit navn. - Yang Kenan.
"Ke" som i "kysse" og "nan" som i "fjolle"?
"Ke" som i "erobre" og "nan" som i "trængsler".
Hyggeligt. Jeg hedder Ma Feng.
Der hersker kaos i landet, men ikke her. Du bør snart rejse videre.
Jeg vil bare have fred, "taiping". Ligesom din hests navn.
Husk, at blive indskrevet.
Er du færdig? Hvor meget bliver det?
Det kommer an på, hvor tilfreds du er.
Nydeligt.
Helt...
Helt ærligt! Kan du ikke lade mig sove i fred?
Undskyld, at jeg vækkede dig. Vi har mødt hinanden før.
Det er sent, men jeg vil bede dig om en tjeneste.
- Jeg hedder Bai Ling og er lærer. - Stop. Jeg ved, hvad du vil.
Men jeg er ikke løs på tråden.
Du misforstår mig.
Jeg er på vej til hovedstaden med børnene. Det er en farefuld færd.
Jeg vil bede dig om beskyttelse.
Kender du mig? Ved du, hvad jeg er for en?
Jeg ved, at du er et godt menneske.
Forkert! Jeg gør alt muligt, bortset fra det, der er godt.
Gå nu hjem, tak.
Vil du ikke nok hjælpe dem. Deres forældre er blevet slået ihjel.
Kun du kan hjælpe dem hjem til deres slægtninge...
Stop så! Udover at være en skurk, har jeg også meget travlt.
Tror du ikke, jeg har andet at lave? Har du penge?
- Penge? - Ja.
Jeg er en travl skurk, som elsker penge.
Jeg arbejder for penge, ikke for mennesker. Har du 100 yuan?
- Hundrede? - Så vil jeg hjælpe dig.
Jeg har en ide. Lad os se, hvad du siger.
Du ser faktisk meget godt ud.
Hvis du klæder dig pænt på og sminker dig, kan du få en god pris.
Jeg skal ikke forstyrre længere!
Jeg ved godt, at du prøver at skræmme mig væk
Få nu lidt søvn. Godnat.
Frøken...
Hvorfor vil du hjælpe de unger?
- Sover hun? - Ja.
Se!
- Det er dig. - Frisuren!
- Øjenbrynene. - Se, et hul!
Hun har dine øjenbryn.
Sæt dem over på vognen. Vi spiser lidt nudler og tager så af sted.
Vær forsigtige. Giv jer god tid.
- Jeg lægger den her. - Fint.
Gå så ind og spis nudler.
Godmorgen, min herre. De er klædt på til jagt.
Er De faret vild? Kom ind og slå Dem ned. Intet har åbent endnu.
Kom med mig.
Jeg beklager rodet. Den lille er syg, så jeg har ikke sovet meget.
Det er let at fare vild i bjergene. Hvor kommer De fra?
Kommer De fra Stenbyen?
Der kan man bare se! Godt, at De slap væk!
Det må være et helvede, siden Cao tog over. Ingen fred længere.
- Den hund af en krigsherre! - Hund?
Og hans rotte af en søn! Cao Shaolun er endnu værre.
- Han er et udyr blandt udyr! - Et udyr blandt udyr?
- Har han gjort Dem noget? - Min kusine var lærer i Stenbyen.
På grund af Cao Shaoluns blodtørst, blev alle børnene forældreløse.
Hvorfor skulle min kusine opleve det?
Der er hun. Spørg hende selv. Hun så svinet begå mord!
Jeg forbander ham!
Må han brænde i helvedet. Må han aldrig blive genfødt.
Må hans søn blive forbandet.
Stop! Lad mig tale med ham.
Jeg laver nudler. Du skal smage Tienius nudler.
Ja, tak. Ingen løg, tak.
Ved du, hvem jeg er?
Ja.
Kom og drik lidt te.
- Vil du ikke nok lade dem være. - Sæt dig.
Ligner jeg en, der myrder uskyldige?
Så er det ude med mig. Hvis jeg får en søn, bliver han så forbandet?
Og hvis jeg får en datter? Hvad har jeg gjort forkert?
Vi er helt almindelige mennesker. Vi kender ikke hinanden.
Hvorfor slår du ihjel?
At slå ihjel betyder ingenting. Jeg har gjort det, siden jeg var otte.
Min far sagde: "Det er okay. Dræb dem, du vil."
"Du er Cao Yings søn."
Det er dumt.
Kan du, der er lærerinde, ikke forstå så simpelt et faktum?
Styrke vinder over retfærdighed. Har du magt, frygter folk dig.
-Og dem, der ikke gør...
...går bare døden i møde.
Lad os spille et spil. Hvis jeg taber, rejser jeg herfra.
Hvis jeg vinder, må I alle dø.
Lad os vædde om, hvorvidt jeg får løg i nudlerne eller ej.
Du vælger.
Nej? Så vælger jeg.
Eftersom han skældte mig ud, putter han sikkert masser af løg i!
Værsgo, min herre! Tienius nudler! Spis, mens det er varmt.
Jeg spiser ikke oksekød.
Se, hvad der foregår!
Løb, Dayuan!
- Frøken Bai! - Dayuan!
- Se nu... - Løb!
Jeg slår dig ihjel!
Jeg slår dig ihjel! Din dæmon!
Det var ikke min skyld.
Kom og se!
Hvad foregår der?
Frøken Bai...
Morder!
- Morder, jeg slår dig ihjel! - Han skal straffes!
Han er en morder. Henret ham.
Lige nu og her!
Stille, alle sammen!
Denne mand kom til Pucheng og myrdede Tieniu, -
-en lærerinde fra Stenbyen og et barn.
Vores guvernør har forladt byen, -
- så sherif Yang vil lede retssagen mod morderen.
Hvad hedder du? Hvor kommer du fra? Hvorfor myrdede du de tre?
Jeg gik bare ind for at spise nudler, men barnet tog min pistol.
Jeg ville tage den tilbage, men et skud gik af.
Indehaveren kom og slog mig. Jeg bad ham holde op, men han nægtede.
Jeg skød ham. Det var ikke meningen.
Løgner! Du gjorde det med vilje. Hold op med at forsvare dig selv!
- Så du dræbte alle tre? - Det var et uheld.
Var alle tre et uheld?
Du nægter at sige, hvad du hedder, eller hvor du kommer fra.
Du fortæller bare dumheder.
Eftersom du erkender, dømmer jeg dig, den navnløse, til døden.
- Liao, hent bødlen. - Skal ske!
Ifølge loven kan denne mand få hovedet hugget af tidligt i morgen.
Hurra!
Lad være med at skubbe!
Stop!
- Hvad vil du? - Hente kommandanten.
Hvem snakker du om? Forsvind.
Forsvind!
Kommandant, jeg fortjener at dø, fordi jeg kommer for sent.
Skån vores liv, kommandant.
Han er general Cao Yings søn, kommandant Cao.
- Løslad ham øjeblikkeligt. - Du har ingen magt her.
Selvom Cao Ying er hans far, så er han en morder.
- Han skal henrettes i morgen. - Min hær kommer i morgen.
Når general Cao indtager Pucheng, er det os, der bestemmer.
Frigiv ham!
Du skal først forbi os.
Hvis I har tænkt jer at tage ham med, så henretter vi ham her og nu.
- Stop! - Det vover du ikke.
Skal vi vædde?
Lad mig minde dig om, at hvis han dør, så bliver hele byen begravet med ham.
Oberst Zhang, lovbrydere skal straffes.
Selv jeg.
Sænk jeres våben.
Træk jer tilbage!
Forstået.
I har én dag.
Hør godt efter.
I morgen fører jeg hæren ind i byen.
Hvis der er krøllet så meget som et hår på hans hoved, -
- vil byen flyde med lig, og floderne farves røde af blod.
Jeg vil spille et spil med dig.
Du har én dag til personligt at løslade mig.
Lås ham inde!
Hvad gør vi nu?
I skal ikke være bekymrede.
Kenan... Jeg synes, at vi skal løslade ham.
Han er Cao Yings søn, kommandanten.
- Hvis vi siger undskyld, så måske... - Nej!
Han er en morder, der skal henrettes i morgen tidlig.
Hvis det er din mening, har jeg ikke tænkt mig dø sammen med dig.
Ad vejen! Hvad glor I på? Gå hjem og vent på døden.
Jeg anmoder hæren om forstærkning.
Bare rolig. Gå nu hjem.
Oberst, hvorfor tog vi ikke kommandanten med?
Hvis noget går galt, er vi døde.
Ved I ikke, hvordan han er? Hvis han morer sig, helmer han ikke.
Hvis han ønskede dem døde, havde vi allerede dræbt dem.
Desuden vil vi regere over byen, ikke udslette den.
De gør ham ikke noget.
Tag med ind og hent ham i morgen. Ingen "men"!
Pis! Han tror, han er kommandantens kæledyr.
Hvis der sker ham noget, er det os, der dør, ikke ham.
Det er bare vagter.
- Tager du af sted nu? - Hvorfor skulle jeg blive?
Jeg fandt brevet her mellem frøken Bais ting.
Undskyld... Der var ingen kuvert, så jeg åbnede det.
Brevet er til dig.
Børnene er hos vagterne.
Helt, du har hjulpet mig, så jeg ved, du har følelser.
Jeg ville ikke afbryde din rejse, -
- men som lærerinde kan jeg ikke lade mine elever svæve i livsfare.
Desværre er jeg svag og alene, og situationen for overmægtig.
Jeg skriver til dig af ren fortvivlelse.
Vær sød og sørg for, at eleverne når uskadte frem til hovedstaden.
Jeg vil være din slave resten af livet og adlyde dig i alt, -
-for at betale de 100 yuan.
Ord betyder ingenting. Dette brev skal tjene som bevis.
Jeg, Bai Ling, bøjer mig for dig.
Hr. Yang, du har anholdt Bai Lings morder.
- En skål for dig. - Jeg drikker ikke i tjenesten.
- Bare en enkelt. - Jeg skåler i te.
Så stædig!
Lad mig stille dig et spørgsmål.
Beslutningen du traf i dag... Er du ikke bekymret for din familie?
Jo, det er jeg. Og derfor må jeg stå fast.
Obersten, som var her i dag, Zhang Yi, han og jeg havde samme mester.
Han holder sit ord og er en kampsportsekspert.
Du har ikke en chance.
Og? Tror du, jeg giver op så let?
Hvad med de tre, der døde? Hvorfor skålede du så for mig?
Man lever gennem sin samvittighed.
Jeg tager børnene med til hovedstaden.
- Gør du? - Ja.
Engang havde jeg en opgave, jeg ikke kunne takke nej til.
Det sætter ens samvittighed på prøve.
Jeg smutter lige.
Pas på med ilden!
Vil du ikke have det her?
Din pande er mørk, dine næsehår for lange og dine ører stritter.
Du overlever ikke natten.
Tror du mig ikke?
Så glem det.
Fangeflugt!
- Hvor er kommandanten? - I helvede.
Guang!
Frigiv kommandanten!
Shun!
- Hvad sker der? - De forsøger at befri ham!
Kom!
Stop. Tag hånd om Guang!
Guang!
Guang...
- Jeg slår ham ihjel! - Wu!
Wu!
Få ham ned! Nu!
Først op og så ned. Fart på!
Han må ikke dø!
Vågn op! Du må ikke dø!
Vågn op!
Så nu må jeg ikke dø?
Se lige dit forskræmte fjæs!
Hvorfor så travlt med at hænge dig? Jeg gør det gerne i morgen tidlig.
I morgen vil mindst halvdelen af jer være døde.
Stop! Hvem er du?
- Oberst, De har en gæst. - Luk ham ind.
Skal ske!
Yi.
Det ser ud som om, du har levet livet i alle disse år.
Det har været okay.
- Skægget klæder dig. - Tak.
- Jeg vinder på mit udseende. - Skamløst!
Tror du mig ikke?
Hvorfor ikke gøre forsøget?
Skulle jeg gøre forsøget?
Ingen vover at tale sådan til mig!
Det er klart. Nu er du jo den ærbare oberst Zhang.
Hvem vover at lave sjov med dig?
Se de to drager. Du har nået dit mål.
Det her er bare begyndelsen.
- Jeg vil opnå endnu mere. - Gratulerer.
Og hvad med dig? Hvordan går det med din store vandring?
Jeg er lige begyndt. Lad os se, hvor langt jeg når.
"Byg en ny verden med mig", sagde jeg. Men du ville ikke lytte.
- Kom og arbejd for mig. - Arbejd for dig?
- Som hvad? - Som befalingsmand indtil videre.
Efter nogle slag forfremmer jeg dig.
Befalingsmand lyder godt.
Bliver en befalingsmand nødt til at kæmpe til døden-
-herfra og hertil?
Og så hertil...
Pucheng? Jeg har ondt af indbyggerne.
De vil alle være døde i morgen.
Jeg bad dem om at frigive kommandanten.
Så ville der ikke være sket indbyggerne noget.
Kommandanten er en morder. Han myrdede tre personer!
To voksne og et uskyldigt barn.
Det er ligegyldigt, om det er tre eller 300. Jeg skal beskytte ham.
Det er mit job.
- Jeg vil bare ikke se uskyldige dø. - Præcis.
Det vil jeg heller ikke, så jeg har givet dem en frist på en dag.
- Hvad med retfærdigheden... - Tal ikke om retfærdighed!
Du ødelagde det hele for os i retfærdighedens navn!
Den embedsmand brændte det hele ned.
Vores mænd blev hjemløse. Mange døde. Har du glemt det?!
Jeg kan godt huske det.
Ønsker du at dø? Vil du røve os uden at kunne kæmpe?
Jeg røver jer ikke! I guder... Findes der ingen karma?
Den forbandede embedsmand franarrede mig alle mine penge, -
- dræbte mine forældre og tog min hustru. Giv mig min hustru tilbage!
Skulle jeg dø, uden at kunne hævne dem, vil jeg hjemsøge dig fra døden!
Du kan stadig nå at flygte.
Min mand!
- Min mand! - Min hustru!
Forbandede embedsmand! Jeg dræber dig!
Lad være.
Dit svin!
Du må ikke dræbe ham!
Du er gået fra forstanden.
Hvis leverancen går tabt, dør vagten.
Skal vagten ignorere, hvad der er rigtigt og forkert?
Og lade det her svin slippe af sted med det?
Hvis du dræber ham, vil mere end 300 af vores mænd dø.
Feng, det er realiteterne.
Styrke vinder altid over fornuft.
Yi, hvad fører realiteterne til?
Embedsmændene tager altid hævn.
Hvis du betragter mig som din klasse- kammerat, så vær ikke min fjende.
Tak for ægget.
Feng.
Bed dem om at lade ham gå.
Kommandant... Jeg hedder Ma Feng.
Jeg skal befri Dem efter ordre fra oberst Zhangs.
Jeg har et spørgsmål. Tag det ikke ilde op. Jeg er bare nysgerrig.
Hvad vil De gøre, når De slipper ud?
Vil De skåne byens indbyggere?
Tror De, jeg er idiot? Deres tøj er hvidt, på trods af alle drabene, -
-men Deres hjerte må være sort.
Lukker du mig ud?
Endnu en forbandet embedsmand.
Det lader til, at han vil have, at du gør det.
Nu forstår du det.
Han er ligeglad med, om vi lader ham gå.
Han elsker bare at slå ihjel.
Hvis vi lader ham gå nu, ville vi ofre vores liv uden grund.
Jeg håber, at hæren vinder ved fronten og snart vender tilbage.
Kun på den måde kan indbyggerne i Pucheng blive reddet.
Hvilket klarsyn. Men du dør uanset hvad.
Solen står snart op.
Jeg kender ikke dig, men hvis du vil spille et spil, -
-skal jeg gerne gøre dig selskab.
Liao, du er kommet!
Liao? Bao sagde, at du vil tale med mig. Hvad er der?
- Ja... Kom med mig. - Hvorhen?
Vi kan tale, mens vi går.
Der er sket så meget i dag. Du har sikkert ikke spist. Tag lidt brød.
- Hvorfor er du så hemmelighedsfuld? - Det er ingenting. Kom nu.
I al den tid jeg har kendt dig, har du fået mavekneb, når du er nervøs.
Hvad er der?
Hr. Liu vil tale med dig. Han har en løsning på krisen.
Hvornår mødtes du med ham?
Er hans ide, at jeg skal frigive Cao Shaolun?
- Du tror vel ikke på ham? - Stol på mig denne gang.
Vi har risikeret vores liv i alle disse år. Alt, vi gør, er for dit bedste.
Jeg stoler på dig, men jeg går ikke med til det.
Cao Shaolun er ikke hvem som helst!
Hans far er en krigsherre med hundredtusindvis af soldater.
Du er en simpel vagt! Vores lille gruppe kan ikke matche dem!
Vi magter det ikke. Guang er død. Jeg er bange for, at du er den næste.
Du er bange for, at du er den næste! Skal jeg lade en morder gå?
- Tænk sig, at du er en kujon. - Jeg vil bare redde dig!
Jeg har stået dig bi i 30 år og har gjort alt, hvad du har sagt.
De kalder mig papegøje, men det gør mig ikke noget, -
- fordi jeg stoler på dig, min leder. Jeg adlyder alt, hvad du siger.
Men nu må du adlyde mig. Løslad ham!
Da jeg begyndte i mit hverv, fortalte man mig, jeg ikke behøvede være vis, -
- men at jeg skulle kunne skelne mellem rigtigt og forkert.
Kan du huske hvem, der sagde det?
Det var dig. Jeg stolede på dig.
Men folk kommer til at dø! Er det det værd?
Spørg folket, hvad de vil.
Belær dem ikke om retfærdighed eller integritet.
De ønsker bare fred.
Et trygt hjem og et godt arbejde.
Gør ikke livet svært for dem.
Tror du, at vi løser alting ved bare at falde på knæ?
Fald nu bare på knæ.
Det vigtigste er at overleve.
Hvis vi falder på knæ i dag, kan vi så rejse os i morgen?
Kan vore kommende generationer gå med hovedet højt hævet?
Vi er ikke slaver. Pucheng tilhører os.
Jo mere vi frygter, desto værre bliver vor skæbne.
At Cao Shaolun kom til Pucheng...
...har forseglet byens skæbne. Det er uundgåeligt.
Ja, måske skal vi dø...
...men det skal alle. Lad os ikke dø forgæves.
Okay?
Yang Kenan!
Hvad vil I? Hr. Liu bad os komme.
Forstår du det stadig ikke?
Liao, du har gjort dit. Du kan gå.
Hr. Liu sagde, at du skal betale for dine fejltagelser.
Yang, bebrejd os ikke i dødsriget.
Vi gør bare vores arbejde.
Dræb mig først, hvis I kan.
Glem mig!
Kom så!
Sherif!
Liao!
Hvorfor gik du ikke af dig selv?
Nu bliver jeg nødt til at hjælpe dig på vej.
- Væk! - Wu!
- Slap nu af! - Slip mig!
- Lad mig være! - Rolig. Det tjener intet formål!
- Hvorfor står I alle sammen her? - Liu Cheng!
Du lod Liao dø! Vi vil have dit liv mod hans!
Nej, jeg skal fortælle, hvad der skete.
Yang forulempede kommandanten, forårsagede sin underordnedes død, -
- og kommer til at blive vor alles død her i Pucheng.
Lyt til folket!
Hr. Yang... Når Caos hær stormer Puheng, -
-vil de dræbe alle i byen.
Hr. Yang...
Jeg bønfalder Dem. Løslad kommandanten!
Vil De ikke nok lade ham gå!
Kenan, min søn er stadig ung. Jeg ønsker, at han skal vokse op i fred.
Du ønsker vel ikke, at din datter, bliver dræbt af Caos hær i morgen?
Jeg er knust over Liao og Guangs død.
Men dette handler ikke om hævn. Jeg mener, at mordere skal straffes.
Men hvad med os?
Hr. Yang...
Min familie har levet her i fem generationer.
Jeg er over 80.
Jeg beder Dem. Lad mine efterkommere leve!
Jeg beder Dem, tænke Dem om!
Far, mor-rejs jer nu op!
Fald på knæ sammen med os og bønfald sheriffen!
Fald på knæ!
Sherif...
Jeg...
Retfærdigheden findes hos folket. Retfærdigheden findes i alles hjerter.
Familien Yang har været vogtere her i tre generationer.
Vi har været loyale og tro. Vores samvittighed er ren.
Fra i dag behøver I mig ikke længere. Jeg forstår jeres frygt.
Jeg trækker mig tilbage, før solen står op.
I bestemmer selv, om I vil lade ham gå.
Vogterne eksisterer ikke længere.
Xianger vil elske Guangzhou. Hun får mange nye skolekammerater.
Giv mændene en ekstra månedsløn.
Vil du blive her? Til hvilken nytte?
Han vil have mig. Er jeg her, lader han ikke sin vrede gå ud over folket.
Undskyld.
Kommandant...!
- De kan komme ud nu. - Undskyld, vi løslader Dem.
- Hug den op! - Hold op!
Vær nu alvorlig, kommandant.
Kom nu ud. Vil De ikke nok tilgive os.
Kommandant...
Vi ved, at vi tog fejl!
Far! Du lovede, at vi skulle lege gemmeleg hjemme hos farmor.
Jeg venter der, så skynd dig!
Jeg skynder mig. Vis nu far et slag!
Sådan! Det gik så hurtigt, at far ikke så din knytnæve!
Men det gør lidt ondt. Kys det væk!
En til.
En gang til.
Vi er ligeglade med, hvor du tager hen. Vi vil bare med.
Hvorfor? Alting har sin ende.
Tror I, at jeg vil lede sådan en flok aber som jer?
Lad os komme af sted.
Sherif...
Tak, fordi du har taget dig af os.
Jeg håber at få mulighed for at gøre gengæld.
Gå nu.
Pas på jer selv.
Sherif... Hvorfor bliver du her, når alle andre tager af sted?
Jeg har plads til en til.
Hvorfor skulle jeg ville med? Tag dig af børnene.
Bliver du virkelig tilbage?
- Ja. - Vel vidende at du vil tabe?
Jeg har ikke gjort noget forkert. Så hvad taber jeg?
Kommandant, undskyld, at vi kommer for sent.
Åbn låsen!
Det er ikke jer, der skal åbne den!
Undskyld, kommandant
Var du ikke en af min fars hunde, var du død for længst.
Den, der fængslede mig, skal løslade mig.
Ja, kommandant.
- Hent Yang Kenan. - Jeg er lige her.
Hr. Yang...
Nå?
Okay, er bødlen her?
Jeg tror, han for vild.
Behøver du en bøddel for at halshugge mig? Mit hoved er lige her.
Hug det af.
Hvor mange hundrede liv...
...får jeg i bytte for mit?
Jeg giver dig mit hoved, men du vil ikke hugge det af! Nuvel...
Du vil så gerne beskytte indbyggerne og dø. Jeg skal give dig din vilje.
Bind ham, og lad mig lege med ham.
Skål!
Kommandanten er stilfuld og klog. Imponerende!
I sandhed en lysende ung helt!
Tak, fordi De gør mig den ære at være gæst i mit hjem.
Vi er familie fra nu af. Jeg gør hvad som helst...
- Herre... - Man snakker ikke, når man spiser.
Nu spiser vi. Spis nu.
I spiser virkelig!
Se, hvad I kan finde derovre.
Nej, tag ikke den...!
Tag ikke den!
Xianger, du er en dygtig pige.
Når du bliver stor, bliver du tapper og heltemodig.
Rejs hen til farmors hus med Jiaoer. Jeg bliver hos far.
Er det okay?
- Frøken... - Nu er faren drevet over.
Frøken Bai og Dayuan er døde.
Jeg overlader ungerne til Dem.
Abekonge!
Gå ikke!
Hold op med at græde.
Hør efter...
- Voks op og bliv gode mennesker. - Det skal vi nok.
Hvor skal du hen, abekonge?
Jeg skal slås mod et monster.
Fru Yang, vi er tilbage...
Ma Feng, er du også vendt tilbage?
Jeg tager mig ikke betalt for ting, der bare skal gøres.
Nå? Er det sjovt at drikke vin med hovedet nedad?
I går aftes sagde jeg, at det halve af Pucheng skal dø.
Nu ønsker jeg, at alle skal dø, og du bliver den sidste.
Så hæng i.
Sænk ham ned.
Stop! Hvem er du?
Jeg har en gave til kommandanten.
Hvilken gave? Vis os den!
I kan få den at se, men I har ikke høj nok rang.
Det er meget, meget konfidentielt.
Hvis I insisterer, skal jeg vise den.
Nu viser jeg den.
Vil I virkelig gerne se den?
Før ham til kommandanten, men tag hans våben.
Skynd dig!
Skål!
- Hvad er der? - Min mave...
Også min.
- Skynd jer! - Det er min tur!
Vent!
Kommandant, De har besøg. Han siger, han har en gave til Dem.
Vil han være med til at lege?
Send ham op.
Kom herop!
Af sted!
Kommandant! De har skiftet til sort.
Ingen dumheder.
Tillykke med erobringen af Pucheng. Jeg medbringer en dyrebar gave.
- Får jeg en gave? - Ja.
Vil du redde en kogt and?
- Vis mig, hvad det er! - Rolig. Jeg henter den nu.
- Giv mig den. - Hvad?
- Den, jeg lige gav dig. Hvor er den? - Hvad?
Kommandant!
- Jeg vidste, at det var et trick. - Det er ikke noget trick.
Min gave er at befri Yang Kenan, så du får forbedret din karma.
- Men nu dræbte du jo en til. - Hvad skal jeg med bedre karma?
Ved du ikke, hvorfor jeg lod dig komme herop. Fordi det er sjovt!
En eksplosion i lejren!
Undersøg, hvad der sker?
Yang...
Ingen dumheder, sagde jeg. Hvorfor skal du ødelægge alting for mig?
Hvorfor gør jeg det? Jeg kom bare for at slå svinet ihjel.
Hvis du dræber ham, er det ude med mig. Forstår du det?
Hvad siger du til her:
Dræb ham for mig, og så dræber jeg hans far.
Så bliver du med garanti general! Vil du gøre det?
Kom nu!
Yi!
Kenan!
Af sted!
Kommandant!
Flyt jer!
Kommandant...
Himlen bestemmer hvem, der skal dø.
Jeg er Cao Yings søn.
Jeg er Cao...
Min far er Cao Ying!
Dræb ham...
Kan du huske, da Mester straffede mig, fordi jeg var for doven?
Hverken mad eller vand i tre dage. Gudskelov tog du...
Ja ja, jeg ved det godt.
Jeg tog et æg med til dig. Du er evigt taknemmelig.
Du har fortalt det hundrede gange.
På grund af ægget, giver jeg dig altid 30 procents forspring.
Og når jeg slår dig, må du ikke slå igen.
For evigt...
Tiderne har ændret sig. Det var ikke nogen lang karriere, vi havde.
"For evigt" findes ikke.
Tak.
Værsgo.
Som du sagde...
Retfærdigheden må opretholdes.
Nogle dage senere drog Caos hær mod Pucheng-
-med ordre om at udrydde byen.
Den sydlige hær kæmpede mod Caos hær 15 kilometer udenfor Pucheng-
-og besejrede den. Cao blev dræbt.
- Jeg må hellere komme videre. - Find mig, når du vender tilbage.
Jeg klipper dit skæg gratis.
Og hvis du bliver vandringsmand, kan du jo finde mig.
Det vil jeg! Jeg vil vandre land og rige rundt og opretholde lov og orden, -
-som en rigtig heltinde!
Lad os snakke om det, når du bliver stor.
Min ven Ma Feng, pas på dig selv.
Pas på dig selv.
Ma Feng, hvor skal du hen?
Det ved jeg ikke. Det må du spørge Taiping om.
Taiping.
Undertekster: Jeanette Petersen